![Ni hleba, ni igara, ni Univerzijade 1 Ni hleba, ni igara, ni Univerzijade 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2018/11/0801-1-e1640688585848.jpg)
Srpske sportistkinje i sportisti po prvi put u 60 godina dugoj istoriji Letnje univerzijade nisu otišli na ovo prestižno takmičenje, jer Ministarstvo sporta nije uplatilo potreban novac na račun Univerzitetskog sportskog saveza Srbije (USSS).
Tako smo od zemlje organizatora Univerzijade „napredovali“ do zemlje koja ne učestvuje na takmičenju koje je po veličini odmah iza Olimpijade.
Sportsku javnost je neprijatno iznenadila činjenica da je kabinet ministra Vanje Udovičića odlučio da uštedi upravo na studentima i Univerzijadi, iako im u proteklom periodu nije smetalo nezakonito trošenje 142 miliona dinara za koje se tereti Siniša Jasnić, bivši predsednik USSS. Iako je sadašnje rukovodstvo USSS smenilo Jasnića zbog nenamenskog trošenja državnih para još 30. marta 2018. godine, Ministarstvo sporta i omladine tada je stalo iza Jasnića, tvrdeći da je sve uradio po zakonu. Da nije baš tako, pokazalo se već u oktobru prošle godine kada je Jasnić uhapšen.
Bruka oko neodlaska naših sportista na Univerzijadu tako je postao najnoviji skandal koji je ministar Udovičić pridodao svojoj političkoj karijeri. Zbog čega jedan od najboljih vaterpolista sveta pristaje da njegov politički angažman isprlja besprekornu sportsku biografiju, još uvek ne znamo.
Ako za trenutak skrenemo pogled sa „visina“ i malog broja vrhunskih sportista na našim univerzitetima i pogledamo kakvo je realno stanje u „bazi“, među opštom studentskom populacijom, prizor će biti poražavajući. Na upravo održanoj „Unijadi“, višednevnoj sportskoj manifestaciji koju je organizovalo udruženje „Unija studenata Vršac“, nije bilo nijedne ženske ekipe u basketu i odbojci na pesku, a u uličnoj trci na 1,5 km učestvovale su samo dve studentkinje.
Zvuči neverovatno da u gradu koji je do pre par godina bio sinonim za žensku košarku, danas ne možete skupiti žensku ekipu za basket. „Unijada“ nije bila namenjena samo studentima, u pet sportskih disciplina mogao se nadmetati svako bez obzira na pol i uzrast. Osim zaprepašćujuće malog broja žena koje su uzele aktivno učešće u ovom takmičenju, možda je još poraznija činjenica da u uličnoj trci 7. i 8. razreda nije bilo nijednog takmičara, pa je ova trka otkazana.
Zašto nema više mladih na sportskim terenima, a pogotovo žena, tema je za jednu ozbiljnu društvenu analizu, ali svakako ima veze sa opštom atmosferom u društvu. U društvu u kome nema pravila niti fer-pleja, u kome nema vladavine zakona, u kome ne pobeđuju najbolji, nego najposlušniji, u kome nije bitno šta znaš nego čiji si, u društvu u kome nema ravnopravnosti, niti podrške i solidarnosti, prvi se povlače upravo najranjiviji – a to su mladi i žene.
Današnje stanje u srpskom sportu možda najbolje opisuju dve scene. Jedna je konferencija za medije u Minsku, gde Vučić javno ponižava svog ministra Udovičića, aludirajući na to da nije „čist Srbin“ jer mu je otac Hrvat i dok „šampioni vole pritisak, Vanja samo kuka“, a na to nekada najbolji vaterpolista sveta samo dodaje: „Predsedniče, sve je istina što kažete!“ i druga scena kada selektor ženske odbojkaške reprezentacije Zoran Terzić poklanja Vučiću zlatnu medalju sa Svetskog prvenstva. Zaključujemo da predsednikova dobra volja može dve stvari: da te štiti od zakona i da ti omogući da u ministarski sako bez ikakvih posledica zadeneš još jednu značku kao uspomenu na aferu Univerzijada i da je uvek uputno kleknuti pred predsednikom kad god se ukaže prilika, jer su budžetske pare te koje ti omogućavaju da ostvariš svoje sportske snove.
Da su ljudi iz novog rukovodstva Univerzitetskog saveza Srbije umeli malo bolje da kleknu pred vođom, ili bar pred nadležnim ministrom, možda bi danas na grudima naših mladih sportista sijalo nekoliko novih univerzitetskih odličja.
Šalu na stranu. Nacionalna bruka oko neodlaska naših sportista na Univerzijadu lako je mogla biti izbegnuta da je Srbija uređena zemlja u kojoj se poštuju zakoni i u kojoj lopovi i kriminalci ne sede u Vladi nego u zatvorima. Da bismo uredili državu u kojoj će zakon važiti za sve, u kojoj će sudije pravično suditi i na sportskim terenima i van njega, u kojoj će našim ćerkama i sinovima uzor biti sportisti, a ne rijaliti zvezde, moramo svi da zasučemo rukave. Ovi neće sami od sebe otići, čak ni onda kada potpuno unište i sport i državu.
Autorka je potpredsednica Demokratske stranke i viša košarkaška trenerica
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.