![Revizija i pomirenje 1 Revizija i pomirenje 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2017/02/komentar-7.jpg)
Sada je već potpuno jasno da je odluka bošnjačkog člana Predsedništva BiH i lidera SDA Bakira Izetbegovića da zatraži reviziju presude Bosne i Hercegovine protiv Srbije za genocid, pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu, dovela do novog institucionalnog haosa u BiH.
Ali i narušila odnose u regionu, pre svega sa Srbijom. Odluka da se traži revizija presude je iznenađenje samo za neupućene. Bošnjaci su nezadovoljni odlukom ovog međunarodnog suda još od objavljivanja presude 2007. godine, kojom je za genocid u Srebrenici osuđena samo Vojska Republike Srpske, ali ne i Srbija. Srbija je pred MSP u Hagu oglašena odgovornom što nije učinila dovoljno napora da spreči genocid, odnosno da nije dovoljno uticala na vojno i političko rukovodstvo bosanskih Srba, ali i da kazni osobe optužene da su genocid počinile. U međuvremenu, u Hagu su završili i Radovan Karadžić i Ratko Mladić. Prvi je osuđen na 40 godina zatvora, a drugom bi suđenje trebalo da bude privedeno kraju na završetku ove godine. Srbija je u suštini okončala svoju saradnju sa Tribunalom. Ostalo je još da uhapsi i izruči troje radikala, optuženih za nepoštovanje suda i pretnje svedocima u slučaju njihovog lidera Vojislava Šešelja.
Izetbegović je rekao da je godinama „sklapan mozaik za podnošenje zahteva za reviziju, a da je ključni kamenčić u tom mozaiku suđenje bivšem komandantu Vojske RS Ratku Mladiću“.
– Zanima nas proces pomirenja, zasnovan na istini – rekao je Izetbegović.
Upravo ova odluka da se pokrene revizija presude imaće dalekosežne posledice na proces pomirenja, koji nije ni mrdnuo sa mrtve tačke od 1995. i zaključenja Dejtonskog sporazuma. Praktično, od prekida neprijateljstava u BiH i Hrvatskoj sve tri nekada zaraćene strane su ostale duboko ušančene u svoje istine – Srbija da u ratovima nije učestvovala, BiH i Hrvatska da su napadnute od Srbije. Jedino što niko ne pita, a i ne zanima ih – šta je bilo sa žrtvama ratova. A žrtve ratova su ponižene, svaka u svojoj državi. Ono što im je zajedničko je da nisu dobile nikakvu nadoknadu za užase koje su preživele, a po svemu sudeći i neće. Za to vreme, državna rukovodstva se gađaju zapaljivim izjavama i besmislenim saopštenjima, kojima će po ko zna koji put pokazati političku nepismenost i životnu nezrelost za vođenje državnih poslova.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.