Portparolka Evropske komisije prenela je da EU pozdravlja konstruktivno rešavanje odnosa Srbije i Makedonije. Kocijančić niti njena šefica Mogerini ne pominju svoju odgovornost za divljanje Putinove agenture u Makedoniji i Crnoj Gori.
Ministar Dačić je odgovornost i patriotizam transponovao na agenciju Sputnjik (za koju sam dugo mislio da je samo servis za internet retarde), koja mu je diktirala zvaničnu agendu. Podivljali Blic, koji se nakon Đukanovića ostrvio na Zaeva, optužio je SAD za prisluškivanje, plus NATO, itd.
Očigledno je i tačno sve. Srpska agentura je verovatno pomagala ruskoj kako bi sačuvali Gruevskog i njegov putinovski kurs. Srbiji može samo zbog Rusije više da smeta odnos Zaeva, nego odnos Gruevskog, prema Kosovu (Gruevski je 2015. podržao ulazak Kosova u UNESCO). SAD su, naravno, zainteresovane za strateški uticaj Rusije na Balkanu. Složivši se oko pet tačaka, koje su zaista važne, naročito jer u njima nema pomena konstrukcija kojima je kriza konstruisana, krizu su, srećom, možda i brže nego očekivano, prekratili Zaev i Vučić (predsednik umesto nazočne premijerke koja će „veliku stvar“ i odnose digitalizirati).
Da li će Srbija nastaviti da podržava strateški prodor Putinove Rusije na Zapadni Balkan, bez obzira na uzastopne poraze te politike koji će nas dodatno kompromitovati? Da li je srpska diplomatija u službi ruske, i onaj je poklon ruskoj državi kakva je bila kvislinško-lopovska predaja NIS-a? Kako će se sprovoditi plan populacione politike kad iz Putinove srpske gubernije krene bežanija, da niko priseban za sobom ne ostavi ni traga, ni roda ni poroda?
I još nešto. Ako pratimo Putina, zašto ne preuzmemo njegovu vatikansku agendu, koja je racionalna i miroljubiva, i zapravo korisnija Srbiji nego Rusiji?
Jedna od spona s jugoslovenskim narodima koju ni Milošević nije raskinuo bile su veze s Makedonijom. Milošević se štaviše snalazio i u zaoštrenim odnosima Atine i Skoplja. Albanci iz Makedonije vratili su se na beogradsko tržište odmah nakon NATO intervencije 1999. Ali jugoslovenskim odnosima ne upravljaju samo jugoslovenski narodi.
Odnos prema Makedoniji i Crnoj Gori vraća nas na paradigme politika koje su odnele toliko života, uništavajući i živote svih čije su živote poštedele.
Nekoliko postpetooktobarskih diplomata mi se žalilo kako se ta služba nije promenila, da ih cinkare i kafe kuvarice. Ali kogod da je prisluškivao srpsku ambasadu u Skuplju, gubio se u glupostima. I ima sve na Sputnjiku.
Nadam se da se Dačić, kad je napomenuo da je odnose Srbije i Makedonije najbolje uređivati u skladu sa opredeljenjima država članica EU, nije bukvalno držao samo spora Atine i Skoplja. Ukidanje granica, emancipacija sloboda, revitalizacija jugoslovenskog prostora (plus Albanija?) nemaju alternativu pred potrebom da se revitalizuju naše sudbine, pa i etnički prostori. Navedeni prioriteti mogli bi da se pomenu na sastanku premijera Zapadnog Balkana u Draču 26. avgusta.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.