![Mali mi je ovaj stejdž 1 Mali mi je ovaj stejdž 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2016/07/geta.jpg)
Sva premašivanja kapaciteta ovogodišnjeg EXIT-a na Petrovaradinskoj tvrđavi su zaista moguća! I ne govorimo uopšte o publici, pritom, koja u hiljadama i doslovno hrli od scene do scene.
Zapravo, prekoračivanja granica prostora i vremena, te provođenje svih okupljenih kroz spiritualne kapije praskozorja jednog novog, budućeg vremena, nije ovde tek neka zgodna jezička figura. Pitajte, uostalom, one koji u masi muzičara i slušalaca dočekuju zoru ovde. Ponekad i u halucinogenim orkanima prašine, dok skaču na Nirvaninu „Smells Like Teen Spirit“!
Ali, u petak uveče dogodio se zbilja zanimljiv „mali-mi-je-ovaj-stejdž’ sindrom. Nakon što su naši Irie FM, sa svojim zvukom punim duše i tribalnog zova iz pradavnina i iz nekih nedoglednih prostranstava, prosuli na Glavnoj bini reggae i dub nabijene elektrikom, koji njišu i zanose vaše telo, na kakvim marley-jevskim talasima čudesne oslobođenosti – nastao je divni pakao!
Tata psihodeličnog funka, mister George Clinton, sa svojom divljom Parliament-Funkadelic hordom, zaposeo je momentalno zatim scenu i tek tada je došlo vreme za istinski urnebes! Vrištanje boja živopisnih dama i njihovih sexy glasića, dok se scenski kavaljeri dobacuju pak svojim uličnim parolama, vrhunac je jedne žilavo žive i vazda moderne i neporecive zvučne umetnosti crnog naroda. Svi žanrovi odista su izmešani ovde u besprekornom muzičkom rodoslovu Clintonovom, a sa „One Nation Under A Groove“ šou doseže halucinantnu dimenziju sred koje vaša percepcija postaje jednostavno preslaba da izdrži ovu pre-Spike-Lee intenzivnu magiju bez i trunke predaha. Publika reaguje ovde na stvarni zvuk instrumenata i gromke ulične horove ljudskih glasova – na potezu od jazz odseva, pa sve do brutalne rockerske ekspertize – kao i na omamljujući eros, koji nije još uvek prošao kroz foto-šop, hvala bogu!
Šta još reći o Davidu Guetti koji sledi? Započevši svoju trijumfalnu ceremoniju temom iz „Bliskih susreta treće vrste“, ovaj (pre)slavni DJ i producent izlazi na Glavnu binu praćen eksplozijom šljokičavih konfeta i katapultiranih karnevalskih traka, te isporučujući uz to svu znanu muziku ovog sveta. Guetta odlazi tako i korak dalje od karaoka – pretvarajući se dakle u nekakav ljudski džuboks, koji bira muziku sam od sebe, udovoljavajući međutim usput apsolutno svim vašim potrebama za zabavljanjem uz muziku, uključujući tu i one za koje niste znali ni da uopšte postoje. I to radi maestralno, sudeći barem po desecima hiljada koji ga obožavaju iz sve snage. No, ako baš i niste među njima, svejedno vam ne preostaje ništa drugo nego da sledite onu staru: kad si već u Rimu – budi Rimljanin, zar ne?
Ali, zato ste već veoma rado bili Tuareg od svoje volje, kada su u subotu uveče na scenu stupili pustinjski kraljevi Tinariwen, što svoj šou započinju halucinantnim mrmljanjem, poput neke saharske verzije Cream klasika „I Feel Free“. NJihov jedinstveni blues tera vas da ljuljate glavom po uputstvima jedne vrele, a tako ‘cool’ muzike, dok njihovo čaranje glasom, gitarama i udaraljkama, dovodi publiku na svoj delikatan način do delirijuma. Prisustvovali smo tako razgorevanju transa, rapovanju pustinjskih vračeva u ‘a la Mano Negra’ stilu i zapadanju svoje celokupne svesti u požare koji nastaju u samim bićima ljudi. Predivno.
Disciplin A Kitschme, međutim, priređuje apsolutnu nuklearnu eksploziju na Glavnoj bini! Crni mulj bazične Delte usred Beograda, stvorio je ovo Kojino pleme sa divljeg asfalta, koje udara iz sve snage po vašem mozgu i pleksusu, raznosi vas u paramparčad i zahvata nekim besno plemenitim zvučnim tornadom. Kompaktniji, supersoničniji i glasniji nego ikada, ovaj bend udružuje nasleđe Johna Lee Hookera i MC5 da oduva svako licemerje, što zaglušujući hor iz publike na „Neukusu treba reći NE!“ potpisuje do poslednje kapi krvi!
I, konačno, The Vaccines, mladi londonski bend, isporučuje nam salve punky neuroze, sa zavodljivim odmakom koji ih smesta preporučuje za soundtrack nekog budućeg Tarantinovog filma. The Vaccines spajaju ukratko neodoljivost Jarvisa Cockera i njegovih Pulp sa mladićkom nepokornom energijom Franz Ferdinand, te nadalje sa tek trunčicom Duran Duran šika, ali i divljačnošću sunarodnika Sex Pistols. Obožavamo ih!
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.