![Debeli hlad u Sazonovoj 1 Debeli hlad u Sazonovoj 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2021/07/2506foto-STARSPORT-2.jpg)
Kada je lepo i uspešno reprezentativno leto, u Košarkaškom savezu Srbije obično vri od ljudi, raznih funkcionera i protagonista kojima je veoma komotno u Sazonovoj 83 na Vračaru.
Kada dođu neuspesi, loši rezultati, poput poslednjeg u finalu kvalifikacionog turnira za Olimpijske igre, onda u Savezu obično zaključaju vrata, stave katanac i „progutaju“ ključ kako bi bili sigurni da ih niko neće uznemiravati u „debelom ladu“.
Peti dan od finalnog poraza protiv Italijana, koji je značio i treće neučešće na Olimpijskim igrama od osamostaljenja Srbije, za čelnike Saveza ne predstavlja ništa više od rutinske, pomalo i bezobzirne igre „gluvih telefona“ u kojoj javnost strpljivo čeka odgovore na brojna pitanja, a vrhuška iz Sazonove 83 se pravi mrtva i valjda čeka da vreme zaleči rane.
Jasno je da neodlazak u Tokio predstavlja neuspeh i da su brojne, kako objektivne, tako i okolnosti srodne našem mentalitetu uticale da nas Italijani zasluženo preslišaju u finalu i usred Hale „Aleksandar Nikolić“ pošalju na daleko duži „letnji raspust“ od planiranog.
Tačno je i da je Savez samo delom odgovoran, kao krovna organizacija zadužena za sva bitnija kadrovska rešenja, pružanje logistike i imanja alternativnih rešenja u slučaju „opasnosti“.
Predrag Danilović, predsednik KSS, i njegovi saradnici, tačnije država, obezbedili su milionska sredstva za dobijanje kvalifikacionog turnira, sprovođenje priprema, verujući da ni brojni otkazi neće suštinski uticati na ostvarivanje primarnog cilja – plasman na Olimpijske igre.
Na stranu to i da li su mogli, možda i morali da tokom (pre)naporne sezone češće putuju za Ameriku, razgovaraju sa našim asovima u NBA, svesni da pojedinima nije lako niti jednostavno, a ni previše sentimentalno da se bespogovorno odazivaju pozivu.
Možda je i sam Danilović snagom svog autoriteta i stečenog igračkog kredibiliteta mogao da predstavi plan i ideju Pokuševskom i Smailagiću, mladićima koji su učeći na pojedinim primerima starijih shvatili da je klupska karijera esencija tapkanja basketare a da se reprezentativna konzumira u malim količinama i to obično kada „nemaš pametnija posla“.
Preveliki broj otkaza, ispostaviće se, nije bilo moguće apsorbovati, naročito u okolnostima kada ni većina prisutnih nije bila u optimalnoj formi niti je kadrovski mogla da odgovori taktičkim izazovima i finesama motivisanih i fokusiranih: Melija, Polonare, Tonuta, Meniona…
Odgovornost Saveza je u tome što su prema pojedincima uvek bili popustljivi, što se pred njima „hodalo na prstima“ i „birale se reči“, vodeći računa o tome da se možda ne naljute i preko noći postanu nedostupni.
Bilo je i na prethodnim okupljanjima onih koji su prisustvom u reprezentaciji „čašćavali selektora i Savez“, koji nisu imali nikakvu obavezu prema medijima; preskačući novinare, drsko se ponašajući, znajući da će ih zbog takvog neprofesionalnog ponašanja čelnici Saveza samo pomaziti po glavi.
Možda bi iz KSS mogli da odgovore i na priče da reprezentativci nisu imali mira tokom kvalifikacionog turnira, ali ne zato jer su ih „ti novinari“ uznemiravali; da li Igor Kokoškov ima apsolutnu podršku i to nakon što je javno poručio da nije siguran da li će nastaviti mandat na klupi Srbije.
Izlišno je čak i u upitan kontekst stavljati činjenicu da su samo pojedini reprezentativci, ne više od dvojice, dan ili dva posle poraza od Italijana bili profesionalni i odazvali se pozivu da prokomentarišu neuspeh, kao i da je slično učinio samo još selektor Kokoškov, a da se iste, profesionalne obaveze nisu udostojili ljudi koji vode Savez.
Prema saznanjima Danasa, nešto slično čak i ne planiraju, već da samo okače zvanično saopštenje na sajt i nastave da uživaju u svojoj nedodirljivosti u „debelom ladu“ Sazonove 83 na Vračaru.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.