![Liban: Država u kojoj i nada umire 1 Liban: Država u kojoj i nada umire 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2020/08/w_56259816-e1596799472367.jpg)
Liban je zemlja u kojoj isprepletane kulture deluju savršeno. Kada deluju kao jedna celina. A trenutno je ceo libanski narod ujedinjen u borbi za opstanak države na koju se nekada ugledao ceo bliskoistočni svet.
Centar takvog Libana je bio i ostao Bejrut. Izranjavljen građanskim ratom, kasnije permanentnim napadima Izraela, a potom i užasnom ekonomskom krizom koja je posledica nesposobnih vlasti, ali i nehumanih zapadnih sankcija, Bejrut je doživeo još jednu katastrofu.
Skoro tri hiljade tona natrijum-nitrata je eksplodiralo blizu centra grada. Eksplozija je uništila celu luku koja je prehranjivala 80 odsto države i veliki deo glavnog grada.
Posledice: stotine poginulih, hiljade povređenih, 300.000 ljudi bez krova nad glavom i materijalna šteta od oko 10 milijardi dolara.
„Ne postoje reči kojima bih mogla opisati obim štete u Bejrutu. Videla sam posledice rata u Siriji i Iraku, ali to se dešavalo postepeno, jedno po jedno naselje. Ovde je čitav grad uništen u nekoliko minuta. Patnja i bol su neshvatljivi“, napisala je novinarka Rania Kalek.
Dok je jedan deo Libanaca siguran da je Izrael ponovo umešao svoje prste, a drugi ubeđen da je za sve kriv Hezbolah, uzrok same eksplozije je još uvek nepoznat.
Ipak, ono što ujedinjuje i jednu i drugu stranu jeste bes koji osećaju prema neodgovornoj vlasti.
I pored silnih upozorenja prethodnih godina, vlast je ostala inertna na činjenicu da se od 2014. godine u centru glavnog grada nalaze tone eksplozivnih materija.
Poverenje u vlast je na tako niskom nivou da građani mole svet da im pomogne kroz doniranje novca nevladinim organizacijama i Crvenom krstu, ali nikako zvaničnim institucijama, poznatim po nemerljivoj korupciji.
Francuski predsednik je juče prvi posetio Bejrut nakon eksplozije. Dočekan je kao spasilac. Bejrućani su ga grlili i molili za pomoć koju je on i obećao.
Pored Francuske, pomoć šalju Rusija, Kina, Sjedinjene Države, Nemačka, UAE, Ujedinjeno Kraljevstvo, mnogi drugi, pa čak i Izrael, ratni neprijatelj.
Bez obzira na to, društvene mreže koje su obično pune poruka saučešća i molitvi za zapadne gradove i države, ovog puta su utihnule.
Iako je u pitanju država koja nije priznala nezavisnost Kosova, niti je glasala za ulazak Kosova u UNESCO, ne oglašavaju se ni domaći korisnici društvenih mreža.
Libanci trenutno pokušavaju da ukažu na to da su deo sveta. Mole za pomoć, puštaju poslednje krike, uzdaju se u onaj svet koji ih je upropastio i nadu koja nije umrla svih ovih godina. Ali nakon svega, i ona ih lagano napušta.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.