![Postoji šansa za francusko-nemački konsenzus? 1 Postoji šansa za francusko-nemački konsenzus? 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2024/09/shutterstock_1848066139-e1726059581884-1000x560.jpg)
Novi šef francuske vlade Mišel Barnije želi da pooštri migracionu politiku. U Parizu su mu potrebni glasovi ekstremne desnice. U Briselu bi podrška mogla da stigne iz Nemačke.
Mišel Barnije i dalje traži ministre za svoju vladu, ali je novi francuski premijer već najavio šta će se u Francuskoj promeniti. Neregularne migracije su na vrhu liste prioriteta tog 73-godišnjaka. „Stiče se utisak da su granice bušne kao sito i da migracioni tokovi nisu pod kontrolom. To ćemo da promenimo“, rekao je Barnije u svom prvom TV-intervjuu nakon što je prošle nedelje preuzeo dužnost.
Sprovođenje strože politike imigracije i azila neće, međutim, preuzeti novi ministar unutrašnjih poslova. Jer, prema izveštajima francuskih medija, Barnije planira posebno ministarstvo za „imigraciju, integraciju i nacionalni identitet“. Takav resor bio bi politički signal da se konzervativac Barnije iz redova „Republikanaca“ (LR), barem po tom pitanju orijentiše prema svom partijskom prijatelju Nikoli Sarkoziju, koji je bio predsednik Francuske od 2007. do 2012.
INFO FRANCEINFO | Nouveau gouvernement : Michel Barnier réfléchit au retour d’un ministère de l’Immigrationhttps://t.co/ehiy99OYO5
— franceinfo (@franceinfo) September 9, 2024
Sarkozi, koji je pre dve decenije dospeo na naslovne strane i u inostranstvu svojom najavom da će „šmrkom počistiti predgrađa“, kao predsednik je prvi put formirao takvo ministarstvo 2007. godine. To je bio deo njegove strože migracione politike kojom je Sarkozi ujedno uspeo da zaustavi uspon ekstremno desničarske partije Nacionalni front (FN).
Zavisnost od Marin Lepen
Danas bivši FN, sada preimenovan u Nacionalno okupljanje (RN), predsedniku Emanuelu Makronu diše za vrat. Na evropskim izborima RN Marin Lepen bila je daleko najjača francuska snaga u Briselu sa osvojenih 31,4 odsto glasova. Stranka je takođe ovog leta osvojila čitav niz mandata na prevremenim francuskim parlamentarnim izborima. Istovremeno, Makronov savez se bukvalno raspao. „Mišel Barnije zavisi od glasova RN u parlamentu ako želi da njegova vlada opstane“, kaže Džejkob Ros, francuski stručnjak u Nemačkom savetu za spoljne odnose (DGAP).
To što Marin Lepen – za razliku od ujedinjene levice, koja je takođe ojačala – ne žuri da u parlamentu podnese predlog za izglasavanje nepoverenja Barnijeu verovatno je povezano i s perspektivom daljeg pooštravanja politike azila i migracija. „Barnije je u prošlosti nekoliko puta isticao da Bregzit vidi kao odgovor na gubitak kontrole nad nacionalnom politikom. On se plaši da će, ako se ništa suštinski ne promeni u imigracionoj politici u Evropi, to, dugoročno gledano, staviti kompletan evropski projekat pod znak pitanja“, rekao je Ros.
Izborna kampanja s temom imigracije
Da bi sprečio takav razvoj događaja, Barnije se oslanja na strožu imigracionu politiku. Novi šef vlade još nije otkrio detalje, ali njegova kampanja pre tri godine za predsedničku kandidaturu dala je naznaku šta se od njega može očekivati.
Bivši ministar spoljnih poslova tada je vodio kampanju za ubrzanje procedura u procesu dobijanja azila, pozivao na ograničenja spajanja porodica i glasno razmišljao o privremenom obustavljanju prijema tražilaca azila, čak na nekoliko godina. Činilo se da čak ni ustavni amandmani nisu tabu kako bi se nacionalni zakon stavio iznad zakona EU. Mere je trebalo da posluže cilju obnavljanja nacionalnog suvereniteta u migracionoj politici i promovisanju integracije imigranata. Međutim, nije postao predsednički kandidat.
Osim što bi mu bili potrebni glasovi RN-a u parlamentu za odgovarajuće mere pooštravanja, Barnijea i Lepen praktično dele svetovi. Barnije je čovek političkog centra koji suštinski ne dovodi u pitanje projekat evropskih integracija i institucije EU. Iako Lepen više ne želi da izvede Francusku iz EU kao nekada, ona ipak želi da radikalno promeni odnose sa Briselom.
Težak test za Makronovu stranku
U Narodnoj skupštini, Barnije može da se osloni samo na manje od 50 članova svoje stranke i predsedničkog saveza. Uprkos opozicionoj ulozi Barnijeovog LR, dva tabora su se već dogovorila o pooštravanju migracione politike 2023. godine.
U to vreme, međutim, to je dovelo do tenzija u Makronovom taboru, što je u početku privuklo mnoge levičarske političare. Prošlogodišnja reforma predviđala je, između ostalog, višegodišnje periode čekanja za određene imigrante iz zemalja koje nisu članice EU na pristup socijalnim beneficijama.
Međutim, Ustavni savet je ubrzo potom odbacio brojne mere pooštravanja. Delimično zato što je sud prepoznao povrede ustava u pojedinim stavovima, delom zbog proceduralnih grešaka. Tako su sudije poništile pravilo da Nacionalna skupština postavi gornju granicu za prijem migranata, uz obrazloženje da to predstavlja kršenje načela podjele vlasti. Ipak, gornja granica bi mogla biti u skladu sa Ustavom.
U narednim mesecima, verovatno će se tražiti pregovaračke veštine Mišela Barnijea, ne samo na evropskoj sceni. Kao bivši glavni pregovarač EU za Bregzit, Barnije veoma dobro poznaje pravila igre u Briselu. Ali, takozvani Dablinski i Šengenski sporazumi postavljaju visoke prepreke za dugoročne granične kontrole i odbijanja na granicama.
Barnije je svojevremno zastupao interese EU kao glavni pregovarač o Bregzitu
Prema tome, granične kontrole na unutrašnjim granicama u šengenskom prostoru mogu da budu samo privremeni izuzetak. U poslednje vreme, međutim, povećan je broj država EU koje se oslanjaju na nacionalne jednostrane pristupe migracionoj politici i bar delimično ignorišu pravila EU.
Novo izdanje nemačko-francuskog tandema?
Mišel Barnije, koji verovatno nema fundamentalni interes da podriva zakon EU, sada bi mogao da ima koristi od političke dinamike u Nemačkoj. Ubrzo nakon što je Barnije preuzeo dužnost, nemačka ministarka unutrašnjih poslova Nensi Fezer najavila je uvođenje kontrola i „odbijanje u skladu s evropskim pravom“ na svim nemačkim granicama do daljeg. S nadolazećom promenom kursa, Nemačka, najvažniji partner Francuske u EU, takođe bi mogla da postane i njen saveznik kada je reč o oštrijoj migracionoj politici u Evropi.
Debata u Francuskoj ipak je otišla znatno dalje nego u Nemačkoj. Migraciona reforma usvojena prošle godine, uprkos protestima među stanovništvom, daleko prevazilazi ono što se trenutno čini prihvatljivim za većinu u Nemačkoj. Odbijanja na granici odavno više nisu na naslovnim stranama u Francuskoj. Godine 2017, kada je Emanuel Makron po prvi put izabran u Jelisejsku palatu, francuske snage bezbednosti zaustavile su više od 50.000 ljudi samo na francusko-italijanskoj granici. Provere su se odvijale ne samo na ulicama i u vozovima, već i sa patrolama u planinama, prenosi DW.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.