Kada su se 2010. godine u jednom pazarskom restoranu okupila trojica momaka, Enes Delić, Nedžad Dolovac i Sanel Stupljanin ideja o osnivanju kluba malog fudbala postala je stvarnost. Do tada su igrali isključivo turnire širom zemlje i van njenih granica, više pobeđivali nego što su gubili. Igrali i gledali druge i došli do saznanja da sve što znaju njihovi protivnici znaju i oni, i više od njih. Uključili su se u ligu najnižeg ranga, turnire nastavili da igraju, i posle samo tri godine eto ih u Prvoj ligi Srbiji, takmičenju istog nivoa kao i Superliga u „velikom“ fudbalu.
U početku u opremu i putovanja ulagali su svoja i novčana sredstva najbližih prijatelja, i posle samo tri godine taj trud i znanje nagrađeni su ulaskom u elitu fudbala Srbije. Ipak, nisu sa mnogo optimizma ušli u ovu ozbiljnu priču. Pre svega, trebalo je od stotine sjajnih fudbalera odabrati desetak vrhunskih sa istim ili sličnim ljudskim osobinama. Upisivali su, brisali i dodavali imena potencijalnih kandidata za najbolji tim. Svi sa prvobitnog spiska su i danas nosioci igre novog prvoligaša.
Ove sezone ubedljivo su osvojili titulu šampiona Druge lige – Zapad ostavivši najbližeg pratioca Fontanu iz Čačaka čitavih sedam bodova iza sebe. Jedini poraz usledio je od tog protivnika, ali onda kada utakmica nije imala nikakav takmičarski značaj, jer na tabeli ni teorijski nije moglo da dođe do promene. Prvo mesto među drugoligašima donosilo je novih šest utakmica u mini baraž ligi sa pobednicima ostalih grupa. I u toj konkurenciji ( pored Novog Pazara igrali su još Kalča, SAS i Novi Beograd, a samo za dva prvoplasirana tima imalo je mesta u Prvoj ligi ) usledio je impresivan bilans. Pet pobeda i poraz u Nišu od Kalče u trenutku kada je put u visoko društvo već ostvaren.
U prvom delu prvenstva sa klupe ih je predvodio Beograđanin Kreza Jovanović, a onda su se vratili oprobanom sistemu koji im je još 2010. godine doneo prvo mesto u Regionalnoj ligi. Igrači istovremeno postaju i treneri. Najstariji među njima 38 – godišnji Nedžad Dolovac psihološki radi pripremu svake utakmice, uz to je i vodeći zabavljač u timu, a jedini ,,stranac“ u ekipi 34 – godišnji momak iz Vrnjačke Banje Vladimir Pršo Jovanović određuje taktiku. Mišljenje kapitena Enesa Delića o Jovanoviću dele i ostali saigrači. „Njegovo dovođenje je pun pogodak. Dugo igra vrhunski fudbal, a još ljudina. Ukazao nam je na neke sitnice bez kojih je nemoguće igrati ligaški mali fudbal, to se posebno odnosi na postavku igre u odbrani i napadu. O njegovim igračkim kvalitetima izlišno je i govoriti“, kaže Delić.
Da je ekipa sazrela za najveće domete postalo je jasno već posle prvog kola baraž lige i pobede nad favorizovanim SAS u Zrenjaninu ( 2 : 1 ). Detalja uoči te utakmice priseća se Enes Delić. „Bod je bio naš san znajući kakav kvalitet ima nekadašnji prvoligaš. U ,“Medisonu“ nas dočekuju tamošnji dobri poznavaoci malog fudbala i kažu da nije trebalo ni da dolazimo, jer će nas njihovi ,,majstori“ pregaziti sa pet, šest komada u mreži. Nasmešili smo se i u nama je proradio neki inat. Mi ne putujemo ni u gradove udaljene 20 km od Novog Pazara da bi nas neko ,,isprašio“, kaže Delić. U razgovor se tada uključio i drugi golman tima Fahrudin Lakota. „Da sve bude još slađe dotučemo ih bukvalno u poslednjoj sekundi golom Elvedina Sadovića. Tokom čitave utakmice čuvala su ga po trojica protivničkih igrača, nije vredelo, nisu mogli da ga spreče da postigne oba gola za nas. Njegov prvi gol je dostojan svake televizijske špice, nekoliko čuvara poslao je na patos i na kraju driblingom zaobišao golmana i ušetao se u mrežu. Da ne govorim da je golman Mirza Hot u tri navrata hvatao neuhvatljivo“, ushićeno govori Lakota.
Na njegove reči Delić dodaje: „To je najbolja ikada odigrana utakmica ove generacije, i čista desetke ne bi bila dovoljna da opiše ono što smo prikazali u Zrenjaninu. Sadović je odigrao neverovatno, okretan, brz bez još brži sa loptom. Uvek gladan golova, a tek kakav je to gurman. Nema viška kilograma, a bez problema posle utakmice pojede osam pilećih bataka“. U daljem toku baraža istu sudbinu doživeli su Kalča ( bivša Kocka iz Niša ) i Novi Beograd i ponovo SAS u Novom Pazaru. Svaka sledeća utakmica imala je novog junaka u liku Elvira Bihorca, Eldina Redžovića ili Mirze Bihorca Mersida Radetinca, Dolovca, Delića i ostalih. Njihov kvalitet je u tome što i oni najmlađi uglavnom nisu imali samo epizodnu ulogu, poput Farisa Redžovića ( 18 godina ), Semina Hadrovića ( 18 ) i posebno strelca više od 10 golova na utakmicama u prvenstvu Druge lige – Zapad 19 – godišnjeg Hamze Ikića.
Njihov rezultat postaje još značajniji ako mu se doda podatak da u drugom delu drugoligaškog prvenstva i tokom baraža nisu imali finansijera. Snalazili su se uz malu pomoć prijateljskih firmi, poput FER – TEX-a firme gospodina Saitovića i opštine koja im je ustupila prevoz i stalnog vozača i njihovog novog velikog prijatelja Boška Filipovića. Ne zaboravljaju ni značajnu novčanu injekciju koja je stigla kada je bilo najteže od Dževada Kurtanovića zaljubljenika u fudbal na privremenom radu u Nemačkoj. Ko zna, da kapiten Enes Delić nije fudbalski fanatik pitanje je da li bi klub i postojao. Sam uređuje fejsbuk stranicu, kontaktira novinare, održavao opremu i šta sve još ne pored svojih svakodnevnih poslovnih obaveza. Četiri dana posle velikog uspeha primio ih je gradonačelnik Novog Pazara Meho Mahmutović. Možda je to znak da će se grad još aktivnije uključiti u njihov prvoligaški program, ako ništa drugo da im bar olakša korišćenje hale Pendik u kojoj će trenirati i igrati prvenstvene mečeve..
Svi fudbaleri KMF Novi Pazar listom žele da im protivnik u 1. kolu Prve lige i to u Novom Pazaru bude aktuelni i višestruki šampion države Ekonomac iz Kragujevca. Kad će ako ne tada dvorana Pendik biti ispunjena do poslednjeg mesta. Jedino što im je nedostajalo na putu do prvoligaškog futsal društva i sa čime nikako ne mogu biti zadovoljni je prisustvo većeg broja gledalaca. Odziv navijača bio je slab, a velikih rezultata nema bez velike podrške. Ako ništa drugo zaslužili su masovne navijačke pohode tokom jeseni kada počinje nadmetanje u Prvoj Futsal ligi.
Stižu pojačanja
– Nijedan od fudbalera nije megaloman, niko se od njih ne busa u prsa i ne očekuje šampionsku titulu u prvoj prvoligaškoj sezoni, kaže kapiten Delić. „Elita broji 10 klubova. Ispadaju dva, nas nikako ne vidim među njima. Bićemo bliži sredini ili vrhu tabele. Naravno, dva pojačanja su nam preko potrebna. Ne bilo koja, biće to sadašnji ili bivši reprezentativci Srbije. Nemojte se iznenaditi ako jedan od te dvojice bude i fenomenalni Vidan Bojović. Razgovarali smo, ali ako to ne bude on neka druga zvučna imena sigurno će biti, samouvereno tvrdi Delić.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.