Među nadležnima u američkoj administraciji i Kongresu nije ostao neregistrovan podatak da su prošle nedelje imali u gostima jednog od dvojice lidera, kako ju je on predstavio, „trenutno vodeće političke partije u Srbiji“. Lidera koji je tek u svojoj 40. godini – i to posle skoro dve decenije staža u poslu kojim se bavi – dočekao da najzad stigne i u Ameriku.
Na taj kuriozitet iz biografije Aleksandra Vučića (lako objašnjiv poznavaocima njegovog političkog profila) nije, razume se, reagovao niko od ovdašnjih nadležnih sagovornika. „Predsednik Obama čvrsto veruje u dijalog kao put za rešavanje međunarodnih problema. U tom kontekstu treba gledati i na našu inicijativu da se realizuje poseta g. Vučića SAD. Razgovor je ispunio naša očekivanja, videće se kakvi će biti rezultati“, bilo je ono što se čulo iz Stejt departmenta, kao reagovanje na radnu posetu zamenika predsednika Srpske napredne stranke Vašingtonu.
Prema informaciji iz domaćih izvora, Vučićevu posetu inicirala je njegova SNS u Beogradu, a ovdašnji pozitivni odgovor usledio je u želji da se, u razgovoru bez posrednika, sagleda perspektiva odnosa dveju zemalja iz ugla i ove, „kako se čini, veoma relevantne političke snage u Srbiji“. Nova američka administracija, navodi se, poručila je Beogradu tokom majske posete potpredsednika Bajdena „sve što je imalo sad da se kaže – kao i za ubuduće“. A, ovo prošle nedelje, bila je prilika da se čuje kako glavna opoziciona snaga u Srbiji sagledava političke prilike kod kuće, u okruženju, u bilateralnim odnosima kao i prema ostalom svetu – kao i kako se oko toga pozicionira u poređenju s Tadićevom koalicijom.
Vučić je, što se toga tiče, ostavio u Vašingtonu povoljan utisak, uključujući i javno istupanje na tribini uglednog Centra Vudrou Vilson. Pozivao je Amerikance da se ne zavaravaju da će u Beogradu „ikada dočekati vladu koja će prihvatiti nezavisnost Kosova“, ali je isto tako govorio – bez ulaženja u detalje – i o konačnom rešenju koje će iziskivati „teške odluke i za srpsku i za albansku stranu“. Ukazivao je na važnost da Srbija ima „dobre odnose pre svega sa SAD, a i sa ostalim svetom“, što je – uz ostale najavljene domaće i međunarodne inicijative iz programa njegove SNS – nagnalo jednog ovdašnjeg zastupnika Koštuničine DSS na ocenu da je Vučićev govor zvučao „kao da je pisan u Stejt departmentu“.
U tom javnom istupanju, inače – kao i u razgovorima u Vašingtonu – Aleksandar Vučić je odlučno zastupao Dodikovu poziciju o potrebi „doslednog sprovođenja Dejtonskog sporazuma“ kao receptu za prevazilaženje tekuće krize u BiH. Ako je američka strana oko toga još imala neke dileme, sada sa sigurnošću može da računa na takvu istovetnu poziciju dveju vodećih političkih partija u Srbiji u odnosu na situaciju koja se odavde vidi kao „najozbiljnija kriza“ na našem delu Balkana.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.