![Gajić: Grupa Veljka Belivuka napredovala zbog kontakata sa vlastima 1 Gajić: Grupa Veljka Belivuka napredovala zbog kontakata sa vlastima 1](https://www.danas.rs/wp-content/uploads/2021/03/DSC9206_b-e1615721294257.jpg)
Predstavnici Evrope i Amerike o Aleksandr Vučiću „znaju sve, daleko više od opozicije ili medija u Srbiji, ali ga i dalje tolerišu, jer je među njima napravljen pakt zbog jednog potpisa koji je upitan“, izjavio je u intervjuu FoNetu predsednik Pravnog saveta Narodne stranke Vladimir Gajić, koji smatra da je „pitanje da li ih je Vučić prevario“.
Povodom Vučićeve izjave da se „neće pokoriti“ i da „nema rušenja države bez stranog faktora“, Gajić je u serijalu Kvaka 23 primetio „da su strani faktori ovde opšte mesto i da čak i na formiranje vlade ima uticaja stranih faktora, od proruskih, do proameričkih“.
U razgovoru sa novinarkom Danicom Vučenić, to je objasnio na primeru ministra odbrane Nebojše Stefanovića za koga kaže da, posle svega što se dešavalo dok je bio na čelu MUP, od Krušika, pa nadalje, nije ni trebalo da bude ministar.
On je, međutim ostao na čelu jednog od najvažnijih ministarstava, uključujući i Biro za koordinaciju rada službi bezbednosti, podsetio je Gajić, kome se čini da to može da se dovede u vezu „sa tezom o stranom faktoru“.
Prema njegovom mišljenju, „Vučić tu činjenicu uvažava, imajući u vidu i teze o navodnoj zaleđini koju Stefanović ima u Americi, a drugo Stefanović je očigledno došao do pozicije da ne može tek tako da bude najuren, kao što je najuren na primer Šarčević“.
Osvrćući se na što niko iz SNS i države nije glasno izgovorio Stefanovićvo ime, iako ga tabloidi dovode u vezu sa zaverom i paralelnim strukturama u MUP, Gajić je ocenio da niko od njih „ne zna šta je Vučić odlučio da čini u vezi sa Stefanovićem“.
Prema njegovom viđenju, to nije znao ni gradonačelnik Novog Sada kada je odgovorio da je „objektivna odgovornost“ Stefanovića pitanje za tužilaštvo i sudstvo“.
U svetlu aktuelne borbe protiv mafije, on je predočio da kriminalom u Srbiji može uspešno da se bavi samo onaj ko je u sprezi sa državnim vlastima, ukazujući da je grupa Veljka Belivuka „napredovala“ upravo zbog „kontakata sa vlastima“.
U kontekstu hapšenja Belivukove grupe, za Gajića je, kao advokata sa dugogodišnom karijerom, najinteresantnije pitanje „zašto sve dešava baš sada“.
Kako je objasnio, ima mnogo razloga zbog čega se protiv te grupe vodi postupak, ali je pitanje koje je granice prešla posle toliko vremena, „pa vlast više nije htela da je trpi“.
Pozivajući se na lični osećaj baziran na advokatskom iskustvu, Gajić je za navode o ugroženosti predsednika rekao da su u pitanju „porodični problemi“.
Nije želeo da ulazi u detaljnije obrazlaganje, ali je uveren da se kurs prema navijačkim grupama promenio iz „porodčnih razloga“ sa čim je doveo u vezu i aferu prisluškivanja predsednika, koju smatra „izmišljenom“.
„Vučić nije bio predmet prisluškivanja, on je upadao u mere, kao što su rekli 1.572 puta“, tvrdi Gajić, koji postavlja pitanje „zašto je sebi dozvolio da ima komunikaciju sa nekim licima koja se po nekim sudskim odlukama nalaze pod merama nadzora“.
Argumentaciju za tvrdnju o „izmišljenom prisluškivanju“ vidi u izjavi ministra policije Aleksandra Vulina da su „oni prikupili svu dokumentaciju i izveštaj predali tužilaštvu“.
Prema njegovom objašnjenju, kada policija preda izveštaj tužilaštvu, postupka nema, a kada policija smatra da postoje osnovi sumnje da protiv nekog treba voditi krivičnu istragu mora da podnese krivičnu prijavu.
Zato je pitanje za Vulina zašto nije podneo krivičnu prijavu, jer je podnošenje krivične prijave posao policije, a ne tužilaštva, naglasio je Gajić.
Upitan zašto niko u kontekstu prisluškivanja ne pominje odgovornost BIA i njenih čelnika Bratislava Gašića i Marka Parezanovića, on je ponovio tvrdnju da je to zato „što prisluškivanja nije ni bilo“, jer bi, u suprotnom, odmah morali da budu smenjeni.
Gajić predviđa da ćemo „nešto“ saznati „kada ova vlast ode, jer će delovi tajne službe pokušavati takvim informacijama da se zakače za novu vlast“.
On ne misli da se delovi BIA približavaju opoziciji, ali napominje da „služba“, koja decenijama nije reformisana, ima svoje metode rada nevidljive oku posmatrača.
Za Gajića je neobično i to što Dijana Hrkalović, posle svega, nije službeno ni osumnjičena, ali je uveren da za vreme Vučićeve vlasti nije važno ono što se stvarno događa u krivičnom postupku i na eventualnim suđenjima, nego je važno samo ono što se događa u medijima.
Cela stvarnost je pretvorena u rijaliti u kojem se „relevantni postupci“ vode u medijima, dok se, preko „službi“, u javnosti pojavljuju informacije sa ciljem da se izgubi fokus.
Upitan zašto se u ovim dogadjajima okosnica problema smešta u SNS, uz navode o razdoru u partiji i zaveri ministara, Gajić je odgovorio da Vučić „gradi ulogu žrtve“ i da on, posle skoro 10 godina na vlasti, „ne kontroliše baš sve“.
Kako je protumačio, u Vučićevom okruženju nastali su „vrlo jaki pojedinci koji imaju mnogo novca, mnogo uticaja i razmišljaju o tome da svaka vlast ima neki kraj i šta oni treba da čine da ne bi zajedno sa krajem vlasti doživeli i svoj kraj“.
To je „psihologija pacova“ ali je Gajić siguran da među njima ima ozbiljnih sukoba koji deluju kao „sukobi unutar mafijaškog kartela“.
On procenjuje da će Vučić sada izaći kao pobednik, ali je pitanje koliko će ta pobeda da se održi, budući da je „oslabljen“, što se vidi i po svakodnevnim nastupima koji deluju kao da „iznosi odbranu“.
Gajić sve događaje u vezi sa organizovanim kriminalom i aferama poput Jovanjice, vidi kao „uvertiru u raspad vlasti“, jer misli da u „jednopartijskim državama“ jedinoi unutrašnji potresi mogu da je uzdrmaju.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici, ali i na X nalogu. Pretplatite se na PDF izdanje lista Danas.